2011 Вирус убива 99% от населението на света.
Един учен, Тревър Гудчайлд, разработва лекарство.
Петте милиона оцелели живеят в Брегна, последният град на Земята.
Династията Гудчайлд управлява 400 години.
Надигат се въстания против управлението на Гудчайлд.
ИОН ФЛЪКС
Някои наричат Брегна "идеалното общество".
Някои го наричат "върхът на човешката цивилизация".
Но други знаят по-добре.
Гудчайлдови построиха Брегна, за да ни осигурят бъдеще.
Те построиха Реликъл - мемориал да ни напомня какво сме преживели.
Построиха стени, за да ни предпазят.
Казваха ни, че отвън природата завзема света.
Но истинският проблем беше вътре.
Преследвани сме от същества, които не можем да назовем.
Хора изчезват.
Правителството отрича тези престъпления.
Управлението на Гудчайлд се грижи за нас, стига да си мълчим.
Така продавахме свободата си, за да бъдем защитени.
Но има бунтовници, които отказват да направят тази сделка.
Те се борят срещу правителствата, които се опитват да ни затворят устите.
Борят се в името на изчезналите.
Те се наричат Мониканите.
Аз съм една от тях.
Майко.
Ион.
Имаме задача.
Искаме да съботираш централното съоръжение на Гудчайлд за наблюдение.
Влизането ти ще бъде забелязано, но ние ще изключим алармите им за момент.
Наблюдението е най-силното им оръжие срещу нас.
Докато Мониканите могат да бъдат виждани, те са мишени.
Искаме да ги ослепиш.
Всяка мисия ни приближава към поражението на управлението на Гудчайлд.
Това е дъщеря ми. Виждали ли сте я?
Изчезна преди два месеца.
Помогнете ми, госпожице.
Изчезна преди два месеца.
За мен ли пазаруваш, Уна?
Не си ли чула? Има специален повод.
Най-после сестра ми ще дойде на вечеря.
С Клавдий чакаме вечерта с нетърпение.
За пръв път ще си вкъщи достатъчно, за да седнем и...
За това исках да се срещнем тук.
Ион?
Няма да успея да дойда довечера, съжалявам.
Не се разстройвай. - Не е за това, че няма да дойдеш за вечеря.
А заради причината. - Знаеш, че можеш да дойдеш с мен.
Имаме различни начини за решаване на проблемите.
Да. Ти просто не им обръщаш внимание.
Как бих могла да не им обръщам внимание?
Извинете, това е дъщеря ми.
Аз виждам проблемите.
Чувствам ги.
И се опитвам да извлека нещо добро от тях.
Живот. - Що за живот е това?
Има и добри неща тук.
Ти си едно от тях.
Имам изненада за теб. - Кажи ми!
Довечера.
Пази се.
Върни се.
{y:i}Възможност от проникване на Моникани.
{y:i}Изискване на индентификация.
{y:i}Възможност от проникване на Моникани.
Имаме различни начини за разрешаване на проблемите.
И се опитвам да извлека нещо добро от тях.
Живот.
{y:i}Изискване на индентификация.
{y:i}Възможност от проникване на Моникани.
Подранил си, Клавдий.
Трябва да внимаваш.
Трябва да те предпазим от...
Така председателят Гудчайлд се разправя с Мониканите.
Тя не беше...
Тя не беше Моникан.
Някога имах семейство.
Имах живот.
Сега имам само мисия.
Върни се!
Да?
Иска да те види.
Майко. - Ион.
Имаме задача.
Тази, която чакаше.
Гудчайлд.
Засякохме информация, която ще ни позволи да преминем през охраната.
Искаме да го елиминираш.
Трябваше да ме пратите по-рано.
Щеше да е самоубийство. - Не и за мен.
Търпение, Ион.
Отне ни години да получим нужната информация.
Знам, че искаш да го унищожиш веднага.
Но трябва да запомниш, че това е по-голямо от теб.
Тя не е единственият невинен човек, който е бил убит.
Това е нашият момент.
Никога не сме били по-силни.
Хората са уплшени, наистина, но ако ние им покажем пътя, те ще застанат зад нас, когато той умре.
Готова съм.
Утре Гудчайлд ще подготвя обръщението си към съвета.
За да стигнеш до зоната на правителството, ще трябва да преминеш през граничната охрана.
Щом преминеш през пазачите, придвижи се бързо към цитаделата.
Интериора на градината е направен за заблуда.
Имплантирахме ти маршрута.
Следвай го.
Искам Ситандра да дойде с мен.
Разбира се.
Отиди до форума, там трябва да е председателя Гудчайлд.
После знаеш какво да направиш. - Да.
Направи го и ще получиш своето отмъщение.
А ние всички ще бъдем победители.
Здравей, Ситандра.
Още не мога да те изненадам. - Още не.
Как са модификациите?
Полезни.
И ти трябва да си ги направиш.
Аз си харесвам обувките.
{y:i}Предупреждение! Край на цивилната зона.
{y:i}Не продължавайте.
{y:i}Предупреждение! Не продължавайте.
Готова? - Винаги.
{y:i}Предупреждение! Не продължавайте.
Ситандра? - Да продължаваме.
Сега разбираме ли го? - Напълно.
Не стъпвай по тревата.
Среща на 16/20.
Ще чакам.
Съгласен съм с политиката да хвърляме всичко срещу Мониканите.
Но се страхувам, че стигнахме твърде далеч.
Не можем да стигнем твърде далеч с тях.
Има предимства да покажем известна степен на отстъпчивост.
Не можем да си позволим да им даваме надежда.
На нито един от тях.
Бруталната сила не е единствената възможност.
Тя е най-ефективната.
Мониканите стават все по-силни. Насилието няма да е достатъчно.
Искаш споразумение?
Преговори?
Политиката трябва да бъде преразгледана.
Ще гласуваме. - Политиката няма да се обсъжда!
Аз я обсъждам.
Препоръчвам ти да гледаш по-безпристрастно на това, Джиру.
Тук трябва да сме безпристрастни.
Не искаш да сметна, че си предубеден, нали?
Това е всичко.
Орън.
Почвам да се притеснявам за теб, Орън. С тази настойчивост.
Такива изказвания не са ни полезни.
Вярвам в защитаването на това, което сме създали. Няма да се извинявам за това.
Това беше създадено да ми позволява да си върша работата.
А аз не мога да я върша, ако ти не се контролираш.
Разбрах. - Наистина?
Да.
А резултатите от тестовете? - Всички са отрицателни.
Съжалявам.
Намери ми нова тестова група до сутринта.
Може би е време да се откажем от тестовете, Тревър.
Вече имаме решението. Това е съвършенството!
Защо не можеш да го приемеш? - Видя ли какво се случва с хората?
Знаеш колко е отчайващо. - Могат да бъдат задържани.
Контролирани.
Мисля, че забравяш, че това е само временно.
Това повтаряме, но защо трябва да е така?
Защото е грешно. - Нещата се променят.
Но знам, че ти няма.
Познаваш ме.
От дълго време съм ти брат.
Прав си. - Тревър, речта ти.
Тревър.
Безполезно.
{y:i}Задай посока.
Форума.
{y:i}Продължи напред.
{y:i}Продължи на ляво.
Знам, че са ожесточени.
Болката увеличава тяхната вяра и изпробва търпението им.
Сега трябва всички да сме заедно, защото Мониканите искат да унищожат това, което сме съградили.
Но Мониканите никога няма да ни накарат за забравим кои сме,
самотен изблик на нас самите.
Те са единствените останки от хората, населявали някога Земята.
Ще се справим заедно с новото предизвикателство.
Спомнете си пред какво се изправихме и оцеляхме.
Ще има съмнение...
Ние винаги се съмняваме.
Това е материята на нашата същност.
Катрин?
Това си ти.
Катрин.
Изчакайте ме отвън.
Ион.
Преди ме нарече с друго име. - Така е.
А ти ме остави жив.
Върни ми оръжието. Ще опитам отново.
Може би по-късно.
Какво беше онова име?
Познаваш ме, нали?
Не.
Знаеш ли ти коя си?
Знам, че дойдох тук да те убия. - Затова си в килия.
Но по някаква причина и двамата още сме живи.
Не знам какво е това.
Но се радвам да те видя.
Аматьори.
Добри момчета.
Ион? - Малко съм заета, Ситандра.
{y:i}Свърши ли работата?
Трябва ми още време.
Информацията ни може и да е грешна.
{y:i}Не разбирам, трябва да продължим.
{y:i}Ще ти помогна...
Не ми задавай въпроси, Ситандра.
Скоро ще ти се обадя.
{y:i}Ион, знаеш, че ще има последствия от това.
Знам какво правя.
Това е нечувано. Един Моникан да премине през цялата ни защита.
Проблем, за който ще се погрижим.
Проблемът е представата на Тревър за сигурност.
Трябва да се научи да приема по-традиционни...
Трябва да се научи да приема нашето влияние.
Друг пример е неговият дневен ред. Не се интересува какво ние мислим.
Започвам да се съмнявам в неговия дневен ред.
Тоест?
Моникана се опита да го убие, а той я остави жива.
Необичаен избор.
А сега тя избяга.
Някой вярва ли, че това е съвпадение?
Наистина ли вярваш, че съчувствам на оплакванията ти от Тревър?
Нямаш правото да поставяш под съмнение това, което прави.
Трябва да си загрижен, Орън.
Това не е просто рутина.
Мисля, че трябва да поговоря с Тревър.
И мисля, че вие трябва да сте по-дискретни.
Инари?
{y:i}Въстановяване на картината. Увеличавам.
Какво стана?
Източниците ми бяха сигурни. Ион Флъкс е на-доброто, което имат Мониканите.
Тя се провали.
За първи път.
Искам да се изясним.
Моят брат...
Ще бъде уязвим.
Подготвяйки речта си.
Утре. 13:00.
Не могат да го свържат с теб в никакъв случай.
Успокоително.
Направихме всичко правилно. Тя имаше възможност...
И спря.
Защо?
Не знам.
{y:i}Въстановяване на картината завършено.
Ще е твърде рисковано да се свика нов съвет.
Мониканите могат да заподозрат, че ги използват.
Спри.
Орън?
Боже.
Това е невъзможно.
Клавдий...
Защо още си тук? - Не е толкова просто, колкото си мислиш.
Уна е убита, а ти продължаваш да работиш за хората, които го сториха?
Какво трябва да си мисля? - Ти не знаеш.
Какво не знам?
Те я убиха, а ти още си жив.
Ти я уби, Ион.
Помислиха, че е Моникан, за това умря.
Животът на Уна беше по-ценен от това.
Тя беше всичко, което имах.
Не си единствената.
Какво всъщност правиш тук, Клавдий?
Работя.
Само това ми остана.
Работиш?
За Тревър Гудчайлд.
Аз също го обвинявам.
Но не мисля, че вината беше на Тревър.
Тревър се опитва да помогне.
Нещо не е наред с нас, Ион.
С всички.
Имаш онези сънища, нали?
Спомени за неща, които никога не са ти се случвали.
Уна ги имаше.
Аз ги имам. Случва се из цяла Брегна.
Какво е? - Не знам.
Казват ни само това, което трябва да знаем.
Моята работа е малка част от един голям експеримент.
Чии е този експеримент? - На Тревър.
Изучаваме какво се случва извън стената.
Нещо се е случило, когато са излекували масовата зараза.
Нещо друго се е разпространило на нейно място.
Ние сме болни.
И Тревър се опитва да ни излекува, това е всичко, което знам.
Тревър се опита да ме упои. Кажи ми какво има в това.
Това е съобщение.
Какво пише?
Трябва да го изпиеш.
Така действа.
Аз я обичах.
Знаеш това.
Ион.
Съжалявам за болката ти, но не е безопасно да говорим на открито.
Нищо не е такова, каквото изглежда.
Имаше шанс, защо се поколеба?
Знаеш къде да ме намериш.
Защо съм тук? - Трябваше да те видя отново.
Ти уби сестра ми.
Не знам нищо за това.
Съжалявам. - Това не те извинява.
Не.
Това е война и хора умират.
Тя не трябваше. Тя нямаше нищо общо с това.
Всички са замесени в това. - Тя не беше.
Не ми трябва това, за да те убия.
Но ще е по-лесно, нали?
Всичко се промени, когато те видях.
Аз те познавам и ти ме познаваш.
Защо те познавам?
Защо?
Защо се върна?
Какво искаш от мен?
Какво искам ли? Искам си сестрата.
Искам да си припомня чувството да си човек.
Ион...
Защо чувствам, че това не си ти?
{y:i}Катрин...
{y:i}Ти ме познаваш.
{y:i}Искаме да го елиминираш.
{y:i}Върни се!
{y:i}Не съм този, за когото ме мислиш, Ион.
{y:i}Нещо липсва тук.
{y:i}Индентифицирахме променливите, които подложиха на риск тестова група 7А.
{y:i}Трябва да наблюдаваме група 7В и да ги изолираме.
{y:i}Въпрос на време е хората да започнат да се питат какво става тук.
Намерих те.
Няма трайни увреждания, председател.
Може да си тръгвате.
Тя избяга.
Защо ли не съм изненадан. - Намерих я в библиотеката.
Мисля, че я раних. - Нападнала си я?
Тя е Моникан и се опита да те убие.
Мислех, че е очевидно какво трябва да направя.
Фрея, искам я жива, разбираш ли?
Орън знае ли това?
Не мога да го открия.
Стой наблизо.
Независимо какво е направил Тревър в миналото, няма да ни повлияе.
Това е измяна.
Орън?
Тревър от отдавна се отдалечава от нас.
Но това, което правим тук, е по-голямо от него.
Не мислех, че ще стигнем до тук, но трябва да погледнем истината.
Той избра онзи Моникан и знаеше какво означава това.
Трябва да бъде отстранен.
А Орън е следващият на опашката?
Нали така?
Да.
Значи е решено.
Господин председател?
Тревър ни предаде всичките.
Той е престъпник.
И ще го третираме като такъв.
{y:i}Трябва да наблюдаваме група 7В и да ги изолираме.
{y:i}Въпрос на време е хората да започнат да се питат какво става тук.
{y:i}Преглед на прогреса на обектите от тестова група 7B.
{y:i}Сандра Вийнс, Грета Салк, Уна Флъкс.
{y:i}Няма информация за списъка на посетителите на Реликъл.
{y:i}8.267.19.
{y:i}Грета Салк, Уна Флъкс.
{y:i}Няма информация за списъка на посетителите на Реликъл.
{y:i}8.267.19.
{y:i}Събиране на допълнителни проби от обекта на Реликъл 5.88.
Със сигурност го уби от интимност.
Ситуацията се промени.
Но заповедите не.
Вече не следвам заповеди.
Защо правиш това, Ион?
Всичко стана много сложно. - Не, просто е.
Тревър може да не е отговорен за това.
Тревър?
Опитвам се да разбера кой е.
Мисията ти беше да убиеш Гудчайлд.
И ти не можеш или не искаш да го направиш, така че...
Дай ми оръжието си и се върни през границата.
Не те ли научих да мислиш за себе си?
Научи ме на много повече от това.
Моля те!
Ще те нараня, ако се наложи.
Не усещаш ли нещо нередно в теб?
Ситандра, аз...
Не знам коя съм.
И ти го чувстваш, нали?
Ела с мен.
Ще завършим мисията заедно.
Не мога.
Тези неща трябва да са забавни.
Какво да правя с теб?
Катрин...
Върни се.
{y:i}77.4.872.
{y:i}Въстановен.
{y:i}Тревон Кинсла.
{y:i}70.5.872.
{y:i}Въстановен.
Сукийн Дахада.
{y:i}02.4.875.
{y:i}Въстановен.
Добре дошла обратно.
Уна Флъкс.
{y:i}32.4.870
{y:i}Свързване.
{y:i}Успешно въстановена като Саша Прило.
Повтори.
{y:i}Уна Флъкс, въстановена като Саша Прило.
Адреса на Саша Прило.
{y:i}Саша Прило.
{y:i}Адрес.
Майко. - Ситандра.
Гудчайлд е още жив.
Ион се провали?
Тя го остави да живее.
Има нещо между тях.
Нещо лично.
Обясни.
Тя изостави мисията.
Опитах се да я спра.
Тя ме нападна и ме остави тук.
В безопастност ли си там?
Едва ли.
Идва помощ.
Ион Флъкс е обявена за бегълка.
Тя предаде съпротивата и е призната за виновна в измяна.
Тя се е съюзила с Гудчайлд и в момента е с него.
Трябва да действаме бързо.
Вие ще я елиминирате.
Убийте я и после довършете мисията.
Ситандра, покажи им къде си.
Видяхте ли?
Да. - Да.
Да.
Извадете я и продължете от там.
Тревър!
Това е тя.
Да.
Тя беше тук. - Какво търсеше?
Сестра си.
Уна.
Уна Флъкс.
Детайли.
{y:i}Член на тестова група 7B.
Покажи ми всички от 7B.
{y:i}Сандра Вийнс.
{y:i}Член на 7B.
{y:i}Убита при полицейска акция.
Къде е тя?
{y:i}Грета Салк.
{y:i}Член на 7B.
{y:i}Убита при полицейска акция.
Няма никой тук.
{y:i}Камил Ати, член на 7B.
{y:i}Убита при полицейска акция.
{y:i}Уна Флъкс. Член на 7B.
{y:i}Убита при полицейска акция.
Кой го е направил?
{y:i}Всички акции са одобрени от председател Орън Гудчайлд.
Фрея, отиди в лабораторията ми. Намери записките за група 7B.
Трябва да отидеш на безопасно място.
Тръгнали са към теб. - Ще се срещнем там след два часа.
Къде ще ходиш? - Трябва да я намеря преди тях.
Тревър? - Фрея...
{y:i}ще се видим в лабораторията.
Пази се.
Уна.
Права си.
Моля те, не наранявай бебето ми! - Тя е в безопастност.
Ти си я клонирал.
Клонирах всички.
Получи се усложнение, когато излекувахме масовата зараза.
Ваксината имаше непредвиден страничен ефект.
Стерилност.
Само още едно поколение от нашия вид можеше да оцелее.
Беше отчайващо.
Клонирането никога не беше прилагано успешно на хора.
Но ние успяхме.
Сега като умре човек, ДНК-то му се преработва.
С Орън построихме Реликъл, за да събираме ДНК-то и да скрием процеса на клониране.
Пазачът намери подходяща двойка.
Използвайки хранителни добавки, ние причинихме химическа бременност.
Когато жената дойде на преглед, ние й имплантирахме клониран ембрион.
От там нататък нещата станаха по естествен път.
След девет месеца човек, който беше умрял, се прероди.
В продължение на седем поколения с Орън се клонирахме, учехме се,
за да се опитвам да намеря лекарството.
Всички живеехме заради това.
Това ли сме ние?
Копия?
Ние сме повече от това.
Не трябваше да е постоянно.
Опитвах се да излекувам неплодовитостта.
Уна беше част от една от моите тестови групи.
Орън ме излъга.
Каза ми, че тестовете й са негативни като на останалите.
Но тя е забременяла.
Той уби всички обекти.
Включително и сестра ти.
Убил я е, защото е била бременна?
Уна не знаеше, но...
нейното бебе щеше да бъде първото родено дете от 400 години.
Орън се промени.
Той не иска да се връща. Той не иска лекарство.
Той иска да живее вечно.
Сигурно ни е очаквал, след като помогна на онзи Моникан.
Лоялността ти към Тревър вече не може да те защитава.
Аз съм лоялен на нещо много по-висше от всичко това.
Не разбирам хора като теб и Тревър.
Вашата снтименталност, привързаността ви към миналото.
Към неща, които са отминали.
Не бих могъл да живея без тези неща.
Ти как можеш?
Саша!
Трябва да тръгваме. Орън скоро ще ни открие.
Тя ще израсне здрава.
Вървете, те не искат вас.
Вървете!
Залегни!
Не!
Трябва да останеш в съзнание.
{y:i}Моля запазете спокойствие.
{y:i}Имаме техническа неизправност.
{y:i}Моля запазете спокойствие.
{y:i}Имаме техническа неизправност.
{y:i}Моля запазете спокойствие.
Можем да отидем в убежището на Мониканите.
Никъде няма да е безопасно за нас.
Трябва да извадим куршумите.
Уцелиха ли те някъде другаде?
Изобщо някой пропусна ли те?
Ще трябва да минем през стената.
Знам.
Първо трябва да довърша това.
Трябва да се върна, Ион.
Трябва да си взема записките за тестовите групи.
Орън ще намери лабораторията и ще я унищожи.
Всичко, което съм постигнал.
{y:i}Всички военни подразделения да се върнат в базата и да чаката по-нататъшни инструкции.
Кой командва тук?
Нуждаем се от помощта ви.
Имаме заповеди да ви застреляме незабавно.
Заповедите ви идват от нелегално правителство.
Стойте на място, сър. - Как се казваш?
Сър? - Искам да знам името ти.
Орд. Гарет Орд.
Не мога да те командвам повече, Гарет.
Нито пък те.
Свободен си.
Трябва да вземеш решение.
Или ни застреляй, или ни помогни, но решавай бързо.
Лейтенант?
Как мога да ви помогна, председател Гудчайлд?
Трябват ни оръжия. Трябва да се върнем в цитаделата.
Да, сър.
{y:i}Внимание! Върнете се в базите си.
{y:i}Чакайте по-нататъшни инструкции.
{y:i}Това е съобщение на председателя Орън Гудчайлд.
{y:i}Внимание! Върнете се в базите си и чакайте по-нататъшни инструкции.
Приближаваме. - Чакай.
Тревър.
Името, с което ме нарече...
Катрин.
Това ли е било името ми?
Ти ми беше жена.
Имахме съвместен живот като всички останали.
Чакай.
Трябва да ми кажеш.
Загубих те по време на заразата и не можех да те върна обратно.
От тогава живях и умирах седем пъти.
И всеки път си мислех за теб.
Ти беше една идея, запазена жива.
Нещо, което си представях.
Но когато те видях...
това, което почувствах, беше истинско.
Аз те познах.
Спомних си те.
Но ние оцеляхме, преминахме смъртта, преминахме всичко.
Аз те търсих.
Чаках те.
Ние бяхме различни хора.
Бяхме.
Тези хора ги няма.
Спомняш ли си нещо?
Да.
Спомням си.
Там е хаос.
Има екип срещу Гудчайлд.
Не можем да ги спрем да проникнат.
Има ли начин да я открием? - Докато хапчето е в нея, можем да я проследим.
Не!
Фрея.
Няма я.
Лекарството, бях намерил отговора.
Всичко изчезна.
Трябва да продължим.
Има още едно нещо, което трябва да свършим.
Няма какво да вършим. Трябва да се махаме от тук.
Ще преминем през стената.
Ще намрим начин да живеем. - Има още едно нещо, което трябва да свършим.
Трябва да го унищожа.
Не.
Това не е отговорът, Ион.
Няма гаранция, че отново ще мога да намеря лекарството.
Клонирането е всичко, което имаме. - Не е достатъчно.
Мозъците ни са объркани и всеки път, когато ни връщаш, става все по-лошо.
Ако направиш това, с нас е свършено.
Ние трябва да умрем.
Това е, което е важно за нас.
Мисля, че това е мъчение.
Ние сме просто призраци.
Аз не се чувствам така.
Не и сега.
Трябва да внимаваме.
Знаем срещу кого се изправяме.
Това е безполезен жест.
Това е вяра в съдбата. - Не ти решаваш.
Ион.
Не искам да те изгубя отново.
Не се налага.
Ще откриеш лекарството отново.
Всичко свърши, Тревър.
{y:i}Придвижвам се по южната страна.
Толкова беше погълнат от лекарството си.
Други жени забременяха по естествен път.
Извън твоите експерименти, все повече и повече.
Те се излекуваха.
И тях ли уби? - Трябваше да го спра.
Колко?
Колко, Орън? - Няма значение.
Природата най-накрая намери начин.
{y:i}На позиция. - На позиция.
{y:i}Позицията достигната.
Природата е закърняла, не ние.
Как не разбираш? Красотата, която си създал. Аз я разбирам!
{y:i}Ситуацията се усложнява.
Ти ми каза, че е умряла.
Нищо не можеха да направят.
Наредих ДНК-то й да бъде унищожено.
Лекарството щеше да я направи друг човек, Тревър.
Тя щеше да те спре да направиш това, което трябва да се направи.
Както те спира сега. - Не, Орън.
Да.
Готови сме. - По мой сигнал.
Този свят, нашият свят, е красив и трябва да го запазим на всяка цена.
Няма да издържи, той се разпада.
{y:i}Ситандра, дай ни сигнал.
Ситандра. - Свалете първо Флъкс.
Това е грешка, Орън. - Да победя смъртта?
Да победя природата?
Аз те надминах.
И сега искам да се освободя от теб.
Чакайте.
Ситандра.
Ти избра това, Ион.
Твърде късно е. - Знаеш колко много страдахме.
Опитвам се да спра това, както и Тревър.
Никога не бих те предала.
Помогни ми.
Ситандра.
Още ме познаваш.
Довърши я.
Можеш да избереш да ми се довериш.
Довърши я.
Съжалявам, Орън.
Съжалявам.
И аз съжалявам.
Промяна на заповедите.
Прикривайте Ион, прикривайте Гудчайлд.
Уцелиха Гудчйлд.
Флъкс се насочва към двора.
Да помогнем на Ион.
Ситандра!
Идват.
Ион.
Чакаме заповедите ви.
Вие не участвате ли в това?
Може да сме всякакви, но не сме анархисти.
Трябва да има правила. - Благодаря.
Ти си този...
Ти ме спаси.
Да.
Тогава те познах.
Това е повредено.
Унищо го.
Знаех, че си важна.
Но ДНК-то е добро.
Унищожи го.
Знаех, че трябва да те предпазя.
Скрих твоето ДНК. Тук, латентно.
Чаках до сега, за да те върна обратно.
Защо?
Знаех...
че силата ти ще оцелее с теб.
Мислех, че ако те върна, ще намериш Тревър.
Винаги си го правила.
Трябва да довърша това.
Да. Да започнеш наново.
Ами ти?
Чаках този ден 400 години.
Уморен съм.
Остани жива, Ион.
Нужна си.
Сега можем да продължим напред.
Да живеем по веднъж.
Истински.
И след това да дадем път на хора, които биха се справили по-добре.
Катрин.
Ще те видя ли пак?
Да живееш само веднъж.
Но с надежда.
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2005